![Татьяна Высоцкая](https://i.obozrevatel.com/person/2024/8/5/5ds45281.jpg?size=100x100)
Блог | История друга. Разбитый пасхальный Херсон на связи
Виртуальный мемориал погибших борцов за украинскую независимость: почтите Героев минутой вашего внимания!
![История друга. Разбитый пасхальный Херсон на связи](https://i.obozrevatel.com/news/2024/6/22/herson2.jpg?size=1944x924)
Наша постоянная корреспондентка цикла и по совместительству моя одноклассница – о земляках и своей истории. Поздравьте их, пожалуйста, репосты тоже важны. Херсон и херсонцы уже заслужили стать трижды героями.
Далее текст на языке оригинала
Привіт з незламного Херсона. Після тривалої перерви почала появлятися робота. Місто живе попри постійні обстріли і наши люди хочуть бачити красу. Я роблю ремонти вже 20 років, так би казати, несу красу людям. І завжди були замовники, люди в чергу записувались, звісно, з приходом &усні все завмерло. Хоча ще в окупацію зробила 2 замовлення.
Ось на днях закінчила робити кімнату для маленької дівчинки. Я коли потрапила в цей дім, дівчинка була ще в проекті. Дуже гарна молода родина, бусинка вже третя дитинка у них. Старший хлопчик із дцп, середній ходить онлайн в 1 клас і от тепер манюня.
Кожний ранок, коли я приходила, чула, як малий займається з учителькою та іншими дітьми. Потім біг на вулицю до друзів грати в футбол. Футбол під звуки прильотів - сьогодення Херсона.
Зі старшим хлопчиком важко - погано ходить, погано реагує, сам не їсть, але дуууже полюбляє техніку і бокс. Ще батьки розповідали, що до війни дідусь його брав на тракторі кататися, так там було стільки радощів, що люди посміхалися, коли його бачили.
Розповідали батьки і як ховалися з малими і сусідами в підвалі в перші дні війни. Дітям цікаво, вони гралися, а батькам дуже лячно - як жити далі, що робити, куди бігти. Вони виїхали з окупаціі, а після визволення Херсона повернулися додому.
Ранком одного дня я прийшла і дізналася, що в них народилася донечка. Зробила я кімнату до дня її виписки. Чудова родина. Для мене ці люди справжні герої. Нехай вони нічого героїчного і не зробили, але повага до них велетенська.
З понеділка був новий об'ект та нова історія. Молода родина виїхала з окупаціі, але планують повернутися невдовзі і тому попросили мене привести до ладу їх домівку. А на одній стіні у них от такі написи. В мене аж руки затремтіли. Адже це відголоски нашої окупації. Рука довго не піднімалася таке замальовувати та сльози в очах від спогадів, що ми пережили.
Є ще одне замовлення наперед. Я маю велику надію, що цих замовлень буде більше і більше. Я дуже хочу допомогти людям хоч трошки розслабитися, побачити красу своєї домівки і відволіктися від постійних вибухів.
Херсон - місто сили. Херсонці - вільні люди, вони не втрачають надію на наше гарне майбутнє. У нас покошені газони, побілені бордюри, обрізані дерева, багато квітів в палісадниках - це прифронтовий Херсон.
Ну, і які часи, такі і свята, тут вибухи, а тут паски в магазинах, багато хазяйок пекли паски свої. Пофарбували крашанки, помили вікна, зустрічаємо Великдень! І всіх українців вітаємо від нашого незламного міста!
****